Text: SSG - SweSUB Group © Macchiavelli
James och Cynthia Green? Varsågoda, den här vägen.
AMERIKANSKA ADOPTIONSBYRÅN
James och Cynthia Green. Oak Lane Road 13, Stanleyville.
- Ja. - Vänta...
...ni har inte svarat på vad som gör er lämpliga.
- Det fanns inte så mycket plats. - Vi hade så mycket att säga.
Även här på sidan fyra.
Som svar på frågan "Vilka erfarenheter har bäst förberett er?
Så har ni bara svarat "Timothy"?
Ja.
- Er enda chans är att vara uppriktiga. - Vi håller med.
Därför vill vi att ni tar er tid att lyssna på vår berättelse.
Okej.
- Det är en sak... - Ni kommer nog inte att tro på den.
Allting började i september förra året.
Vi hade försökt i flera år och till slut fick vi besked av dr Hunt.
Ni kunde inte försökt mer eller gjort mer.
Vi har undersökt alla möjligheter.
Men man når en punkt när man...måste acceptera.
Jag är verkligen ledsen.
Vänta lite!
Kom nu, älskling.
Kan du trycka på knappen åt mig? Vad skulle jag göra utan dig?
Ge mig fem!
Vi körde hem igen.
Vårt dagliga liv fortsatte.
Vi skaffar en valp.
Jag vill inte ha en valp!
STANLEYVILLE - BLYERTSPENNANS HUVUDSTAD
SPARA PÅ VATTNET - VARNING FÖR TORKA
RÄDDA FABRIKEN
- Hej då. - Hej då.
CRUDSTAFFS PENNMUSEUM
- Hej, Tommy. - Varsågod. Vi ses där inne.
Snyggt jobbat.
Som alla bra historier började pennfabriken med en dröm.
Stanley Crudstaff, vår beskyddare. Det här var hans skrivbord.
Är du hungrig?
Hallå, syrran! Skulle bara kolla att ni är med i morgon.
Vi kan vara här hos oss. Ungarna har köpt en ny grill till Bart.
Hej, det här är Allen Rust på sjukhuset.
Var vänlig och ring tillbaka angående en obetald räkning. Tack.
Älskling.
Vi går vidare.
Ni kan se att vi har lite jord här. Men för att skapa bra odlingsjord-
- och en god jordmån i er trädgård, måste ni ner på 30 till 45 cm djup.
Jag kan inte gå vidare.
Gå åt sidan då.
I åratal har vi undrat hur vårt barn skulle vara.
- Gör det inte. - Vi kan gå vidare i morgon.
Kan vi inte ha ett barn bara för ikväll?
Du hörde vad doktorn sa. Ge upp det!
Där har vi det. Ge aldrig upp!
Vårt barn skulle aldrig ge upp.
Vet du mer vad jag tänker på?
- Jag kan inte. - Vårt barn skulle ha ditt stora hjärta.
- Det är inte roligt, Jim. - Men vårt barn skulle vara det.
Inte rolig på andras bekostnad, utan rolig som...
Rolig som farbror Bub?
Rolig som farbror Bub.
- Ett barn som du alltid tror på. - Du vill ha en sanningssägare.
- Men vårt barn kan inte vara perfekt. - Nej, jag vill inte ha ett sånt.
Hur låter det här? Ett barn som alltid säger sanningen.
Vi har en vinnare.
- Skulle vårt barn vara musikaliskt? - Absolut.
- Klarinett eller trummor... - Jag vet inte vilket instrument.
Det jag vet är att vårt barn skulle rocka.
Jag håller med. Skriv ned det.
- Konstnärsmässigt? - En Picasso med en penna.
- Ja. En optimist. - Som älskar och blir älskad.
- En idrottsman? - Du var usel på fotboll.
- Verkligen inte. - Jag var en sopa.
Vad tror du om det här?
Vårt barn gör det avgörande målet.
- Mål! Kom igen, Green! - Det är vår grabb det!
Vad gör vi nu?
Det regnar.
Allting kommer bli bra.
- Sa du nåt, älskling? - Jag sa att vi...
Vad är det?
Jag tror det är borta.
Jim?
Vänta lite...
- Hej. - Hej.
Jag heter Timothy.
Det är ett vanligt namn.
- Kan vi tvätta av dig? - Visst, har ni en handduk?
Ja, det har vi.
Det känns lagom.
- Larmcentralen. Uppge ert ärende. - Jag vill anmäla ett försvinnande.
Det här är Jim Green. Oak Lane Road 13.
Hej, Jim. Det är Marty från fabriken. Jag jobbar lite extra.
Vi har här...jag vet inte hur jag ska säga.
Har nån anmält ett försvunnet...
Är du där, Jim?
Jag rymde hemifrån en gång. Jag kommer inte ihåg varför.
Jag kom inte så långt. Du då?
- Har du rymt hemifrån? - Nej.
Jag tror dina föräldrar är oroliga och...
...undrar var du är. - Cindy!
- Älskling, du måste se det här. - Du borde se det här.
Titta så ren du blev.
- Är de...? - Ja.
- Fråga inte om mina löv. - Nej.
Men titta gärna på dem om ni vill.
- Det är inte alla som har såna. - Nej.
Har du nåt emot om jag...?
Ursäkta.
- Nu har jag ännu fler frågor. - Du måste titta ut i trädgården.
Jag är precis utanför.
- Hej. - Hej.
- Donnie! - Falsklarm.
Vi trodde det var en inbrottstjuv. Det var en tvättbjörnsfamilj.
- Jag jagade iväg dem. Allt är bra. - Är det säkert?
Absolut. Allt är bra.
- Är det nåt du inte berättar, Jim? - Nej, hurså?
Kom igen nu, Jim. Vattnet är ransonerat.
Stäng av din vattenspridare så glömmer vi det här.
- Men det regnade ju? - Nej, om det inte bara regnade här.
- Vad ska jag säga? - Fantastiskt, eller hur?
- Nåväl, det är din turdag, Green. - Det är det.
Såja, det var rätt. In med armen där.
- Tack. - Så lite så.
Vi tycker om att äta hälsosam mat. Mycket grönsaker från vår egen trädgård.
Jag är nog mest känd för mina tomater. Jag konserverar väldigt mycket.
Men jag tror också på lite kvällsmat.
- Hej, hur går det? - Bra.
- Det här är Jim och jag heter Cindy. - Du kan kalla oss...Cindy och Jim.
- Varför skulle jag göra det? - Du kan kalla oss mr och mrs Green.
- Det är inte många som gör det... - Verkligen, mamma?
Pappa.
Får jag prata med dig, Jim?
Han kallade mig "mamma" och dig för "pappa".
Vi hade femtiofyra flicknamn på listan och ett pojknamn, och det var...
...Timothy.
- Är han vår? - Det känns så.
Försiktigt.
Försiktigt nu.
Så där ja.
Det var som om allt helt plötsligt förändrats.
- Där var han, med löv och allt. - Var han kom ifrån spelade ingen roll.
- Han var vår. - Vi var en familj.
- Är ni med oss fortfarande? - Det är rätt galet, eller hur?
- Jag har hört värre. - Verkligen?
Nej, och ni använder er tid som ni vill. Jag har bara två ord att säga.
- Tick, tack. - Javisst.
Så...
- Jag tror hon har glömt. - Du är alltid tidig.
Hallå!
- Hej. - Hej på dig.
- Jag heter Timothy. - Trevligt att träffas, Timothy.
Jim!
- Jag kom hit i natt från trädgården. - Det var ovanligt.
Hej, syrran. Vad bra, ni har hälsat på varandra.
- Hej, Brenda. - Vem var det där? Är vi för tidiga?
- Jösses! - Jag trodde väl inte det.
Jim?
- Jim! - Jag håller på.
Är du redo att träffa några människor? Bra, det är inte vi.
Alla barn du kommer träffa idag kommer från sina mammors magar.
- Men du kommer från... - Trädgården.
Jag brukar berätta allt, men vi ska nog hålla en del saker för oss själva.
- Som trädgården och dina löv. - Varför då?
För att de kanske inte förstår.
- Förstår du att de kanske inte förstår? - Jag tror det.
Bra! Nu gör vi oss klara att träffa några människor.
Håll ner hörnet, tack.
Hör upp, allesammans! Så här ligger det till...
Det är ingen hemlighet att vi försökt skaffa barn och vi har fått goda nyheter.
Jag vet att det är lite plötsligt. Han heter Timothy.
Och snälla, ställ inte för många frågor.
När tänkte du berätta och hur gammal är han och varifrån kommer han?
Det kom väldigt plötsligt och nästan som ett mirakel.
Jag trodde ni ville ha ett riktigt barn, jag menar ett eget.
Han kändes som mitt från första gången jag såg honom.
Det här är kolet.
Hade jag blivit förvarnad hade jag kunnat hjälpa dig med kläder.
- Hallå, killar. - Hej.
- Går det bra? - Hur går det där borta?
- Vem har bjudit in honom? - Jag trodde inte han skulle komma.
- Hej. - Goddag på dig.
Det här är min pappa. - Hej, farfar.
- Du kan kalla mig Big Jim. - Okej, hej då!
Kom hit, Timothy.
"Farfar"?
Det här är faster Mel och farbror Bub. Man kan säga att de uppfostrade mig.
- Hej, Timothy. - Goddag, unge man.
Goddag, gamle pojke.
Vet du om att jag uppfann jordnötssmör-och syltsmörgåsen?
Vet ni om att jag är ett stort fan av ert arbete?
Hej då!
- Hej, jag heter Timothy. - Hej.
- Hej.
Så ni kommer från era mammors magar?
Hur kändes det?
- Är det här vad du har? - Jag vet.
- Vem vill spela?! - Det går ut på att undvika bollen...
...så vi kan väl börja med dig?
Ute! Du är ute!
Du måste undvika bollen, Timothy.
Du måste hjälpa honom för han verkar inte förstå.
Rör på fötterna. Håll ett öga på bollen.
In med dig. Hjälp honom.
Kan vi inte avsluta... jag tror inte det är nån bra idé.
- Ska du förstöra det roliga nu? - Nej, men...
Nu kör vi!
Undvik bollen. Rör på fötterna.
Man vet aldrig vad man får med de här barnen.
Ibland kan de ha problem. Medicinska eller andra.
Har han några problem så löser vi dem.
Det där är inte normalt.
- Varför gjorde du så där? - Ute! Du är...
Det är ju bara bollkull.
Jag tror knappt att jag säger det här-
-men vad sa du till din pappa efter att han kastat bollen i huvudet på pojken?
- Det är komplicerat. - Jag sa ingenting.
Men jag lovade mig själv att jag skulle göra saker annorlunda.
Jim bestämde att han skulle bli pappan han aldrig haft.
Och ni då?
Jag bestämde att vår son inte skulle ses som annorlunda.
Han skulle behandlas som vilket barn som helst.
Ett normalt barn.
Otroligt.
- Fina färger, starka ådror. - De är vackra, inte sant?
Så ovanligt.
- Kan du skära bort dem? - Varför skulle ni vilja det?
Jag förstår.
Reggie och jag har känt varandra länge, Timothy.
Han är jätteduktig med växter och han om nån kan göra det.
När jag var i din ålder hade jag en vårta på tummen.
- Barnen kallade mig "vårtsvinet". - Barn kan vara så grymma.
Min pappa lät en doktor bränna bort vårtan och sen retade ingen mig.
Vi vill inte att nån retar dig. Vad tycker du?
- Javisst. Kör på det. - Visst.
- Det kan svida till. - Ta ett djupt andetag.
- Det här kommer inte gå, eller hur? - Nej.
Man tar dem till doktorn. De får medicin som inte smakar gott-
-sprutor som gör ont. Så är det att vara förälder.
Vi trodde vi gjorde det vi skulle.
Vad la du i väskan? Han ramlar ju nästan baklänges.
Allt han kan behöva. Anteckningsböcker, pennor, näsdukar och några plåster.
Det ligger en hel förbandslåda där om det skulle hända nåt.
Lite olika godsaker och kex, en ficklampa och batterier.
Jag tror jag klarar mig nu, mamma.
Det ligger ett extra par strumpor där också!
- Ha en bra dag! - Pressa honom inte.
Ta dagen som den kommer.
Ni var sen till arbetet i morse och ni har en syltfläck på tröjan.
Dessutom verkar ni vara olämpligt gladlynt.
Jag vet, men jag har en god anledning. En liten pojke är och hälsar på...
Är det nåt hos mig som verkar göra mig intresserad?
- Nej, frun, ingenting... - Och ni fortsätter prata för att?
Jag ber om ursäkt.
I bästa fall, timnedskärningar. Begränsade uppsägningar.
Som du och du blir av med jobben. Inte ni specifikt, men några av er.
I värsta fall måste fabriken stängas.
Jag vill inte att det ska hända. Ingen vill det.
Och jag säger inte att... Ursäkta, Green, stör vi er?
- Hej, älskling. - Skolan ringde.
- Vad har hänt? - Hur snabbt kan du komma hit?
Tack för att ni kom hit så fort. Vi tar sånt här allvarligt.
Han är här inne.
Timothy! Nej!
- Vem gjorde det här? - Han vill inte säga vem det var.
- Vad hände? - Konstprojekt.
Konstprojekt?
Vi får tvätta av det här konstprojektet.
- Jim... - Timothy.
Nånting liknande hände mig när jag var i din ålder.
Jag ville bara att min pappa skulle hjälpa mig, men det gjorde han inte.
Så vi ska göra så här:
Du ska tala om vem som gjorde det här mot dig.
Och jag ska ta hand om det.
- Hej, chefen. - Green.
- Jag antar att ni vet vad som hände. - Ja, de ringde från skolan.
- Vad är det som händer? - Din pappa tar hand om det.
- Din grabb tjallade på mina. - Han tjallade inte. Det var mitt fel.
Så du tjallade på mina grabbar?
Man kan inte låta folk behandla en så.
Hur länge har du varit förälder? Ska du verkligen ta alla hans strider?
- Tror du det är lämpligt? - Hej!
Det var viktigt för Jim att Crudstaffs pojkar tog ansvar för vad de gjort.
Gjorde de det?
Vi hade bara kul. Han gjorde inte motstånd och grät inte ens.
- Det var inte kul. - Jag tror pojkarna försöker säga att-
-vi ska ha en poolfödelsedagsfest på lördag och vi vill att Timothy kommer.
Säg inte att han gick hem till de som mobbat honom?
- Han ville verkligen gå. - Ni lät honom bestämma?
Jag tyckte det var dags att han lärde klara sig själv.
Vi glömde bara fråga honom om han kunde simma.
Snygga strumpor, Green!
"Ha den äran idag"
"Ha den äran, käre Bobby"
"Ha den äran idag"
Var det roligt? Var de snälla?
- Var du festens mittpunkt? - Jag sparkade en tjej i huvudet.
- Varför? - Hon försökte dra av mig strumporna.
- Såg hon dina ben? - Jag tror inte det.
- Kanske. - Hon såg säkert ingenting.
Du får inte låta nån se dina löv, älskling.
Jag vet, men hur ska jag göra med henne?
- Jim? - Ser du henne, spring åt andra hållet.
Okej.
Du vet att jag såg. Titta!
- Nej. - Titta bara.
- Varför då? - Du kommer att förstå.
Du är inte den enda som har en hemlighet.
-Kommer du? - Okej.
Den är perfekt.
Gatan inspirerar mig till mina skulpturer och min konst.
Naturen inspirerar mig.
Jag hade alldeles glömt bort. Med hälsningar från Crudstaffs.
Berätta för era vänner. Tack.
- Vi jobbar hårt allihop. - Det kommer ordna sig.
- Jim. - Hej, älskling. Du ringer olägligt.
Titta ut genom fönstret.
Kommer du ihåg flickan han sparkade i huvudet?
- Ja. - Är det hon?
Han är för ung. Du sa att han skulle springa när han såg henne...
...han springer inte!
- Vi ses. - Ja. Vi ses.
Ja!
Timothy?
Den kvällen skulle vi sätta oss ner med Timothy, ta tjuren vid hornen.
- Vad menar ni? - Vi skulle ha "samtalet"...
...som man ska ha men vi inte visste hur.
- Hej, grabben. -Men då...
- Vad är det? - Det är farbror Bub.
Vi måste åka.
- Har vi kommit för sent? - Nej, Bubbles är med oss fortfarande.
- Jag har med dina favoritkakor. - Det är i alla fall inte glass.
Kommer du ihåg när du började tappa håret-
-och du övertygade Brenda att glass skulle få det växa ut?
- Kommer du ihåg tavlan du målade? - Vilken tavla?
När din mamma var i din ålder var hon en riktig konstnär.
Hon var som lyckligast med en pensel i handen.
- Det stämmer. - Hon målade i flera dagar.
Ingen fick se den. Kommer du ihåg det?
- Nej. - Det var ett självporträtt.
Vi förstod det inte. Det var långt före sin tid.
Vi skrattade och du grät.
Du rymde och när du kom tillbaka var målningen borta.
Du hade kastat den. Det fick mig att må så dåligt.
Nej.
Vi tar en liten paus. Du måste vila lite, Bubbles.
- Kan inte Timothy stanna? -Visst.
Det är okej, mamma.
Vi är utanför.
- Är det nåt du vill fråga mig? - Är det sant ni uppfann baconmackan?
Om jag vetat hade jag tagit med mina barn.
- Borde han inte vila sig? - Du kanske ska hämta honom.
Låt dem vara.
Jag trodde aldrig jag skulle få höra det skrattet igen.
- Nästa. - Efter det ville vi bara att Timothy-
-skulle vara ett barn igen.
Tränare Cal ser det inte. Nästa!
Hjälp oss lite här, tränarn. Det skulle vara bra för honom.
Det här är bästa sättet för honom att skaffa vänner.
- Kom igen, Green. Visa vad du kan. - Titta på bollen!
- Jösses! - Sluta flina.
- Är vristen okej? - Kom igen nu, Green!
Ögonen på bollen!
Herregud.
- Varför ler du? - Jag kan bara bli bättre.
Erasers, sätt i gång och spring! Green!
- Skär inte kurvorna. - Jag ska jobba med honom, tränarn-
-dygnet runt om så krävs.
Säg inte att ni är såna överengagerade föräldrar.
- Vi är inte den typen av föräldrar. - Då kommer vi inte få några problem.
- Jim? - Fortare, Timothy.
- Vad gör hon här? - Jag vet inte.
Det finns så många flickor. Det är möjligt att hitta den rätta.
- Använd fötterna. - Vad din pappa försöker säga-
-är att det är dumt att fokusera på en fisk när det finns så många...
- Fisk? - Använd insidan av foten.
- Kan inte du, Jim? - Vad din mamma försöker säga är...
- Jag vet hur det känns. - Gör du?
När jag var i din ålder träffade jag en flicka. Kreativ, konstnärlig.
- Jag vet hur det känns. - Vart ska det här leda, Jim?
- Vad hände med flickan? - Jag gifte mig med henne.
Inte vad jag hade tänkt men...
Ögonen på bollen, insidan av foten och ramla inte!
Perfekt!
Det var inte det att vi ville han skulle vara perfekt.
Vi ville att hans barndom skulle vara perfekt.
Och när vi började få det att fungera hemma...
...blev situationen på fabriken komplicerad.
- Chefen vill träffa dig på kontoret. - Nu?
- Ni ville träffa mig? - Sätt er.
Jag hörde att er grabb gått med i Erasers.
- Ja, det har han. - Är han bra? Jag hoppas det.
Det är en hemlig lista. Första omgången med uppsägningar.
- Men det är hårt arbetande människor. - Du bestämmer inte vilka som får gå.
Du ska bara berätta det för dem.
Godnatt, grabbar.
Varför kunde inte skelettet gå över gatan?
- Varför då, älskling? - Han hade inte skinn på näsan.
- Jag kan en till. - Inte i kväll. Ni får ursäkta mig.
Pappa?
Din mamma klädde ut sig till en penna den Halloweenkvällen.
Det var en bra kostym. Huvudet var suddgummit.
Jag har sett många pennor men ingen som din mamma.
Men jag var för rädd att prata med henne så jag skrev ett meddelande.
- Vad stod det? - Det stod...
"Med en penna är allt möjligt."
- Det är verkligen sant. - Kan du ge mig den där boken?
Alla de här anteckningsböckerna. Från och med den dagen-
-skrev jag ner allt som jag ville skapa.
Jag tyckte att skapa något var en underbar känsla.
Tänk att vi inte snart inte tillverkar såna här.
Varför inte göra en ny sorts penna?
Det är lättare sagt än gjort.
Du kan designa den och du kan rita den.
Sen kan ni tillverka den. Jag vill skriva ett meddelande till Joni.
God natt.
Hur talar man om för sitt barn att något inte är möjligt?
- När de tror så mycket på en. - Vi ville inte göra honom besviken.
- Inte för att vi trodde vi kunde. - Vi hade i alla fall försökt.
- Vi var uppe hela natten. - Och flera nätter efter det.
- Cindy gjorde skisser. - Jim började forma.
Det visade sig att vi inte var de enda som gjorde nåt.
Vi kom båda på idén att använda löv.
Så ja. Snurra det nu. Nu fattar du.
Lite till.
Vår lövblandning är i stort sett färdig.
Perfekt.
Jisses! Pennan! Ni gjorde det!
-Ni gjorde en penna av löv? - Det var en prototyp.
Ni vet att om er historia inte stämmer så är vi klara här?
- Vi kommer undersöka den. - Bra.
På måndagen var det dags för ta-med-barnen-till-jobbet-dagen.
Han började med mig. Det var lite firande på jobbet den dagen.
- Timothy ville vara med. - Nånting saknas.
Nonsens. Det är ni. Så väldigt mycket ni.
Mina herrar.
Han träffade min chef och blev inte rädd för henne-
-och innan vi visste ordet av... - Vad tycker du om den, lille man?
- Inte mycket. - Det var ärligt.
- Den målades av en känd konstnär. - Jag hade gjort det gratis.
- Du kunde gjort det bättre? - Jag kan försöka.
Vi tar reda på det.
Får jag påminna er om att han bara är tio år gammal och...
- Ska inte ni vara nånstans? - Naturligtvis, men...
Älsklingen...den är så vacker. Fantastiskt.
- Nej, sudda ut det där. - Varför då?
Det visade sig att Timothy var en Picasso med en penna.
Så han hade de egenskaper ni föreställt er?
Ja, fast lite väl ärlig.
Han kunde inte låta bli att rita henne precis som han såg henne.
Inkluderat en liten tofs med hår på hakan.
Vad är det mer ni inte berättar för mig?
- Berätta. - Jag väntar.
Ibland har ni på er kläder som inte passar ihop.
Det enda skämtet ni berättar är inte roligt.
Ingen kan uppskatta konsten här för inget ljus kommer in.
Och om nån får barn eller så, säg grattis med ett leende.
Säg nånting snällt.
Jag har verkligen försökt tycka om er.
Men om nån frågade om jag kunde bli kistbärare på er begravning-
-skulle jag säga aldrig i livet! Och dessutom...
Cindy blev av med sitt jobb.
Jag ångrade inte det mesta av vad jag sagt.
Men du blev av med jobbet.
Det blev värre. Men jag hade åtminstone mitt jobb kvar.
Vad var det du sa om att ha Timothy med dig den dagen?
Jag kunde inte låta bli att känna att...allt var möjligt.
- Kommer strax. - Lycka till, pappa.
Så Jim gjorde vad han kunde.
Sir? Hur mår ni? Har ni tid ett ögonblick?
Nej. Varför inte? Vi kanske får sparken allihop.
Då har vi inget att förlora. Vi kanske skulle göra en helt ny sorts penna?
Kom igen, Erasers! Jobba framåt!
Passa inte! Hur ska du göra mål om du passar?
Skjut!
- Jag är törstig, mamma. - Vad gör du? Tillbaka in på planen!
Jag såg er bil. Jag visste inte grabben spelade.
Vad är han? Anfallsspelare?
- Han tar paus just nu. - Jag har gott om tid.
Det kan dröja lite.
Jag är imponerad, pappa. Du kom aldrig på mina matcher.
Jag var där. Du satt alltid på bänken.
- Kom igen, Luke! - Nu är det dags.
- Kom igen, jag vill se lite glöd. - Ni måste dricka, sir.
Tack.
- Han är vattenpojke. - Jag jobbar med alla delar av spelet.
Och vet du vad...
Prata med varandra! Det är er planhalva!
Men hela tiden kändes det som om Timothy höll inne med något.
Och han var alldeles för mycket med den där flickan.
Var det ett problem?
De höll på med nåt och vi visste inte vad.
Kan du lära mig det? När du håller upp armarna och huvudet mot solen?
Först måste du hitta ljuset, okej?
Låt det skölja över dig. Tänk "träd".
- Känner du det? - Ja, jag känner det.
Du kanske skulle visa ditt födelsemärke? Folk kanske skulle gilla det.
Vi visste inte vad de gjorde tillsammans.
Han kunde ha hemligheter bara han delade dem med oss.
Cindy gjorde det hon trodde var det rätta.
Hej!
- Vi måste prata. - Visst, prata då.
Kan du inte stanna?
Jag tror inte att du är det bästa sällskapet för min son-
-och jag vill att du berättar vad du vet om honom.
- Jag vet mycket. - Jag trodde väl det.
Du vet om att han har...? Att han är annorlunda.
Det är det jag gillar med honom.
Det är tufft att vara annorlunda och jag vill inte att han ska bli sårad.
Det är bra.
Vad är det här? Han kommer bli missförstådd.
Människor hatar det som är annorlunda. Jag önskar det inte vore så.
Jag blev hänförd av den värld de skapat.
Jag hade fel om den här flickan.
- Har ni gjort det här? - Ja, Timothy och jag har gjort det.
- Jag hade begått ett misstag. - Vi gjorde många misstag.
Vi begick misstag när vi försökte ordna misstagen.
Är det inte så man vet att man är förälder?
Glöm inte varför ni är här. Ni måste övertyga oss.
Berätta vad ni skulle gjort annorlunda?
- Vi skulle begå bättre misstag? - Bättre?
- Nya misstag. - Det är vad vi skulle göra.
Skärpning nu! Bobby!
Nåt fantastisk har hänt. Jag började rita igen i morse.
Det måste vara så skönt att ha tid över.
Mina tre ungar är så upptagna med sina läxor och samhällstjänsten-
-och deras musikaliska uppträdande. Ni förväntas komma.
Kom igen, Erasers!
Brenda skrämmer mig. Vad är det?
Sitter man på avbytarbänken nu får man sitta där hela livet.
Tränarn! Sätt in Green!
- Kom igen! - Bra. Tack, tränarn.
- Sätt in... - Vad är det?
Nu gör han det igen.
Han kommer knäcka med knogarna och vända sig om och gå.
Det är okej att han gjorde det mot mig men nu gör han det mot Timothy.
Varsågod, farfar Jim.
Jag och Bart är så glada att våra barns skola tar vara på talanger.
- Visste du att Timothy är talangfull? - På vilket sätt?
Han ser allt från den ljusa sidan. Han ger aldrig upp och har ett gott hjärta.
Det gör att man kommer in på college.
- Han är en skicklig konstnär. - Och vart har det lett dig?
Jag måste säga, Brenda... Han är musikalisk.
Verkligen? Vilka instrument spelar han?
"Han är musikalisk?" Vad fick dig att säga det?
Han skröt om sina barn och allt de kan.
Varje år har Cindys syster en familjekonsert.
Om jag hade vetat vad hon tänkte göra den dagen skulle vi aldrig gått.
Tack så mycket!
I år kommer vi inte att göra nåt extranummer.
Istället har vi nåt speciellt för er.
Luta er tillbaka och njut av Timothy Greens musikalitet!
Vet du vad? Vi är sena till nåt. Gör extranumret för att...
- Nej, mamma. Det är okej. - Timothy?
Hämta honom, älskling.
Kompis?
"All my friends know the low rider"
"The low rider is a little higher"
- Kan vi åka dit och göra det igen? - Jag tror inte vi blir inbjudna igen.
Men det spelar ingen roll för du var suverän.
- Du rockade! - Det kändes bra att rocka.
Det kändes bra att ha en grabb som rockade.
- God natt. - Du gjorde det mesta själv.
Vi var stolta över dig. Släcker du lampan om fem minuter?
God natt!
- Vi rockade! - Det gjorde vi!
- Vet du vad det innebär? - Jag tror det!
På mästerskapsmatchen på söndag kommer vår son att göra det vinnande målet.
Så ska det se ut, tränarn!
- Nej, den här gången ska du stanna. - Jag kan inte stanna.
Du stannar. Du kommer inte ångra dig!
- Okej. - Bra. Kom nu!
Ja!
Hur ska han kunna göra det vinnande målet när han inte får spela?
Du har en poäng.
Jag vill bara göra er uppmärksam på en sak, tränarn.
Timothy Green är den som kommer göra skillnad idag.
- Du skojar med med mig, va? - Ser det ut som jag skojar?
Om jag låter din son spela idag kommer han inte uppleva sin nästa födelsedag.
Om du ursäktar så har vi en match att vinna.
- Låt honom värma upp, tränarn! - Gör lite övningar, Timothy.
- Det är bäst du värmer upp. - Vad sa han?
Han ska spela.
Var beredda nu! Bollen är din!
Ta hem mästerskapet nu, Erasers!
Sprid ut er!
- Ja! - Nej, Jim!
Är han okej? Jag hoppas det.
Det kommer bli bra.
Vem är det? Är det Hendersons grabb?
Han är inte så bra.
Han är okej!
Jag kan ge dig lite vatten.
Kolla nu. Det är det här vi väntat på.
- Han får spela nu. - Vi spelar med tio spelare.
Kom hit, domarn. De är bara tio ungar på plan.
- Varför får inte nummer noll spela? - Jag trodde han var en maskot.
Han är med i laget. Det måste finnas nån regel.
- Hämta regelboken. - Finns det en sån regel, Jim?
Ni måste vara elva spelare på planen. Är han inte med i laget?
- Jo, han är med i laget, men... - Då ska han spela.
Okej, Green. Kom igen.
Vår son kommer göra det vinnande målet.
Jag vill att du står här, okej? Rör dig inte ur fläcken.
- Du är säker här. - Okej, tränarn.
Det är det här det handlar om! Här får du reda på vem du är!
Inget mer sittande på livets avbytarbänk.
- De sätter väl ändå inte in den pojken! - Det är bra. Lita på mig.
Skratta du. Min grabb kommer göra det avgörande målet.
- Två minuter kvar! - Vem är din pappa!
- Har han druckit? - Han vet bara vad som kommer hända.
Kom igen, Timothy! Gör det du ska!
Heja, Erasers! Ni klarar det!
Får jag se lite kämpaglöd!
Lägg manken till!
Det är det jag menar, Green. Fortsätt så.
- Timothy. Rör på fötterna. - Nej, stå kvar där.
- Lyssna inte på tränarn! - Lyssna inte på din pappa!
Se på mig, Timothy. Lyssna inte på tränarn. Rör på dig!
Stå kvar där, Green. Du är jättebra!
Bra, Tim.
- Nu gör han det där igen. - Nej, ta ner armarna.
Var med i spelet!
Gör som vi tränat på!
- Nu gäller det! - Gör det inte!
- Ja! - Kom igen!
Kom igen, Green. Bollen är din!
- Precis det vi tränat på! - Se på hans små ben!
- Jag kan inte tro det. - Tro det, syster.
I åratal har jag fått höra om dina perfekta barn!
Se på det här! Det är min grabb!
Ta grabben! Sänk honom!
Ser du? Ser du vad som händer om man tror på sin grabb!
Jag kunde varit sån för jag hade talangen, men nej.
Kom igen, Timothy!
Nej!
- Det är fel mål! - Bone Crushers vinner matchen!
Men han...
Precis som ni tränat, va?
När vi drömde ihop barnet vi inte trodde vi skulle få-
-borde jag sagt: "Det vinnande målet för hans lag!"
Jag blev lurad av min egen fantasi!
- Ditt misstag var enkelt! - Så det var mitt fel?
Du ville att han skulle göra mål för din skull!
Säg inte att du inte älskade att berätta det för Brenda!
Du tror du är bättre än din syster men det är du inte.
- Du var värre än din pappa! - Vad?
- Jag är inte den enda dåliga föräldern! - Det är ingen tävling-
-om vem som kan vara den värsta föräldern.
- Vi vet ingenting! - Vi var som monster idag.
Sluta gräla!
- Det är nåt jag måste berätta. - Vi vill också berätta nåt.
- Du förtjänar nåt bättre. - Vi ska bli bättre föräldrar.
- Jag lovar. - Sluta!
- Tiden är ute. - Det är inte möjligt.
- Ni har dragit över tiden till och med. - Ni måste låta oss berätta färdigt.
- Ni måste höra hela historien. - Med all respekt, vi går inte härifrån.
Okej.
Potatis, Timbo? Varsågod.
Vi slår dem nästa år.
Kom nu, pojkar. Vi ska gå hem.
Mamma och pappa?
Det här är Joni, den häftigaste tjejen ni nånsin kommer träffa.
- Hej. - Trevligt att ses igen.
Okej, hej då.
Där har vi det. Älska och bli älskad.
- Vart ska de gå? - Jag vet inte.
Låt dem gå.
Ja.
- Jag vet att vi haft kul tillsammans. - Jag håller med.
Jag sa ingenting till mina föräldrar för de kan inte göra nåt.
- Det är nåt du behöver veta om mig. - Vad då?
Det är inget jag kan göra åt det. Allt kommer bli bra.
- God natt. - God natt.
Timothy!
Nu förstår jag ingenting.
- Vad gör ni? - Hej.
- Vi spionerade. - Vi kunde inte låta bli.
Hon är underbar. Vi tycker verkligen om henne.
- Jag mer än bara tycker om henne. - Så klart.
Jag vill inte snoka men det såg ut som om ni gjorde slut.
Nej, jag lät henne gå.
- Varför gjorde du det? - Om du mer än tycker om henne.
Ni förstår inte.
Han hade rätt.
- Vi förstod inte. - Men snart skulle vi göra det.
Vi vill bara arbeta!
Min farfar jobbade åt er. Min far och mina bröder.
Han har gett er 24 år!
Mötet handlade om fabriken skulle läggas ner.
- Hela stan var där. - Alla.
God kväll. Jag vet att ni är upprörda men ge mig ett par minuter.
Ni har hört ryktena att fabriken här i Stanleyville ska läggas ner.
Det var vad vi trodde. Det visade sig...
Men nåt oväntat har hänt.
Ett litet mirakel. Här är den.
Det här är en ny sorts penna, nästan uteslutande gjord av löv.
En ny sorts penna. Pennan som Timothy bett oss göra.
Den kommer inte rädda träd men den räddar vår fabrik.
Tacka inte mig. Jag hade inte fantasin att komma på det.
Men låt mig presentera den som hade det.
Min son, Franklin Crudstaff.
Jag kan inte beskriva stoltheten jag känner.
Uppriktigt talat, Franklin, jag trodde inte du kunde göra det.
Det kunde han inte. Han hade inte det som krävdes.
Den nya pennan skapades av min föräldrar, Jim och Cindy Green.
Titta, det är grabben som gjorde mål för det andra laget.
- Stopp nu, Franklin. - Han är tydligen förvirrad igen.
- Han gör mål och vi förlorar. - Hacka inte på min son.
Sanningen är att Cindy och jag hittade på pennan-
-bara för att han trodde vi kunde. Han är anledningen.
Om du kallar honom lögnare eller ser snett på honom får du med mig att göra.
Och mig.
Så rörande.
Berätta, hur kom ni på idén att göra en penna av löv?
Franklin?
Det är väl rätt uppenbart. Löv finns överallt...
- ...penna. - Vad säger ni?
Ända sedan Timothy kom till oss har löv varit en stor del av våra liv.
Varför då?
- Nå? - För att jag har löv på benen.
Löv på dina ben?
Ja, vår son Timothy har löv på sina ben.
Vi berättade inget för er eftersom vi var rädda.
Och skämdes på nåt vis. Jag försökte till och med klippa av dem.
Ni vill väl ändå inte få oss att tro att..
Jag har sett löven. De är fantastiska.
Det är okej att vara annorlunda. Till och med lite konstig.
Tack.
- Det spelar ingen roll om ni tror oss. - Jag skulle vilja se löven.
- Du behöver inte göra det. - Tiden är inne.
Det är fantastiskt.
Jag brukade ha fler.
Om pojken kan ha löv på vaden så kan vi göra en penna av löv.
Låt oss gå till arbetet!
- Ni var otroliga! - Vad har hänt med dina löv, Timothy?
- Ni vet. - Nej, det gör vi inte.
- Han ville inte berätta för oss. - Han var tyst.
- Vi stod i mitten av nånting. - Vi visste inte vad.
Men Timothy visste och förblev lugn.
Han visste och han var okej med det.
Det var vackert.
Vad är det du inte berättar, Timothy?
Vi borde gå in.
Jag berättade ingenting förut för det är inget ni kan göra.
- Mina löv... - Vad är det med dem?
Snälla, berätta för oss.
När mina löv faller av...
Så ger du dig av, eller hur?
När då?
- Nu. - Nej.
Nej, älsklingen. Du får inte.
Det är inget ni gjort. Det är meningen att det ska vara så.
Tiden är begränsad. Andra barn växer upp och flyttar hemifrån.
- Jag tappar mina löv och går vidare. - Du får inte.
- Vi har så mycket kvar att göra. - Vi började precis bli bra på det här.
Ni är redo. Ni har alltid varit redo.
Ge aldrig upp.
Timothy?
Jim?
Här.
Vad var det i lådan?
Det här.
Tack så mycket. Jag tror vi har vad vi behöver.
Är det allt?
Tack.
Kära mamma och pappa.
Angående mina löv så gav jag bort alla.
Det är vad man gör med gåvor.
Jag gav ett till moster Brenda så nu kan hon rocka.
Jag ville att farbror Bub skulle få ett.
Och miss Crudstaff.
Tränare Cal fick ett. Han sa att det var mitt bästa skott nånsin.
Jag gav ett till Reggie för han tyckte så mycket om dem.
Jag lämnade ett till farfar Jim där jag visste han skulle hitta det.
Och Joni, hon fick två.
Till er, det här är vad jag vet.
Om ni sa till mig:
"Det finns två människor i världen som vill ha dig mer än nåt annat."
"De kommer göra sitt bästa. De kommer att begå en del misstag."
"Och du kommer bara få vara hos dem en kort tid."
"Men de kommer älska dig mer än du kan föreställa dig."
"Det är sant...
...så allt är möjligt.
- Hej. - Hej.
- Jag heter Cindy. - Jag heter Jim.
- Du kan kalla oss... - Vad du vill.
Jag heter Lily.
Vill du följa med in?